Vezi, glonțul face o gaură mică la intrare și una mult mai mare la ieșire.
- Ai văzut ? - Da.
Se spune că doare îngrozitor. E adevărat, tată ?
Ține rana deschisă cu o lingură, s-o curăț.
Bravo. Asta e.
Știu că ai învățat asta de la cai, tată, dar fii mai cu grijă, îl doare.
Adu-o înăuntru. Normal că sângerează, dacă a folosit un cuțit ruginit.
Dacă nu-i avortezi copilul, va muri ?
Proștii de maori, se lasă mereu împușcați.
Nu se împușcă singuri, tată.
În deceniul 1860, câteva triburi maore neozeelandeze
au făcut o ultimă încercare disperată să oprească valul coloniștilor albi.
Unii au luptat împotriva coloniștilor, alții alături de ei,
crezând că alianța cu albii era cea mai bună cale să-și păstreze pământul.
În acele ținuturi îndepărtate, era greu să-ți vezi inamicul.
În zilele acelea eram tristă, în pragul disperării.
Acolo nu existau preoți misionari, nici biserici unde să mă rog.
Uneori, îi spuneam păsurile mele soldatului Doyle,
singurul meu prieten.
El m-a învățat că deseori ajută să-ți pui gândurile pe hârtie.
Deși aș vrea să-i arăt uneori ce-am scris, cred că oricum n-ar citi nici un rând.
Probabil ar arde foile sau le-ar azvârli în râu.
Asta fiindcă ce-ai scris e numai pentru tine,
ca, văzând ce-ai scris, să înțelegi, poate, mai bine tot ce s-a-ntâmplat,
povestea vieții tale.
R E G I N A R Â U L U I
Traducerea: intellect
Râul Te Ananui Garnizoana de la frontieră, 1854
Trăiam la frontiera unui ținut sălbatic uitat până și de Dumnezeu.
Pentru ceilalți, era cel mai înaintat avanpost militar.
Pe hartă, linia dintre noi și ei era desenată clar.
Însă pentru mine, ea nu exista.
M-am îndrăgostit de un băiat maori.
Se numea Tommy.
- Caporal ! - Da, domnule !
Deși primejdiile erau mari,
copiii maori coborau în josul râului.
În timpul școlii, când încă era pace,
încet încet, ne-am împrietenit.
Într-o zi, ne întreceam care trece primul râul.
Ne-am îndrăgostit.
Atunci l-am văzut ultima oară pe Tommy Boy.
Epidemia de gripă a lovit nemiloasă și i-a ras tot satul de pe fața pământului.
Tommy Boy al meu era mort,
dar mă lăsase grea.
Curvă ! Mă faci de rușinea lumii !
Eram hotărâtă să păstrez copilul lui Tommy, orice-ar fi zis tata.
- Stricato ! - Mai bine mor decât să-mi ucizi copilul !
Ai să mă bagi în mormânt, târfă !
Să nu te mai văd în fața ochilor ! Nu mai ești fiica mea !
Măcar bine că prințul tău a murit !
Cu toate astea, el, chirurgul măcelar,
a adus copilul pe lume cu mâinile lui.
De la el am învățat să cos rănile animalelor și oamenilor.
Cu băiatul meu (Boy), îmi știam locul în lume.
Șase ani după aceea am fost fericiți, de nedespărțit.
Aici !
Ce-ai făcut ?
Gata, gata. Lasă-mă să mă uit.
Hai să te cos la loc.
Hai, vorbește cu accent.
Înainte, ticăloșilor !
Baioneta la armă !
Hei ! O'Brien !
Francis !
În timp ce eu și Boy trăiam liberi ca pasărea cerului,
armata i-a trimis pe tata și Doyle să desțelenească o bucată de pământ.
E un loc sacru.
- N-ar trebui să fim aici. - Ordinul armatei.
- O să-mi rămână cicatrice ? - Da, una frumoasă.
Ca la un pirat.
Încă una.
Așa. Bravo.
Ești curajos.
Am terminat.
Ridică-te, să te văd. Haide.
- Băiatul meu curajos ! - Ne jucăm de-a v-ați ascunselea ?
- Nu pot... - Prinde-mă dacă poți !
Ești rănit la genunchi. Fii cuminte.
Vâsliți !
Este Rangi, tatuatorul. Ce caută aici ?
Iar ai venit să-l vezi pe băiatul lui Sarah ?
Războinicii noștri au pierit aici.
Ne furați până și pământul morților.
Bătrâne, dacă însuși Hristos ar fi îngropat aici, tot aș curăța pământul.
Dacă nu pleci de aici, ți se vor întâmpla lucruri rele.
Tata, prietenul nostru Doyle, eu și sora mea
am avut necazuri cu Old Rangi de la bun început.
Old Rangi era bunicul fiului meu.
Boy !
Mă vezi ?
Știu că te-ai ascuns.
Știu că te ascunzi de mine.
Boy, asta nu-mi place !
Unde ești ?
Boy ! Boy !
Barry, mi-ai văzut băiatul ? Ne jucam de-a v-ați ascunselea și a dispărut.
Mai înainte îl aveam sub ochi, era aici.
Boy !
Sarah !
Tată !
Tată ! A dispărut Boy !
Probabil se ascunde pe undeva. Așa face mereu.
Theresa, dragă, unde-i sora ta ?
Sarah ! Sarah !
Băiețelul a fost luat de bunicul lui, Rangi.
- Doyle ! - Soldatul Doyle îl va găsi.
De ce ?
- Nu ! Nu ! - Sarah !
Nu ! Nu !
Sarah !
- Sarah ! - Nu ! Boy ! Nu !
Sarah !
Tatălui meu i se făcuse lehamite și a hotărât să plece.
Lăsându-mi trusa medicală, mi-a dat un viitor.
Inima nu-mi va fi niciodată liberă
Să uite dorințele
Pe care le simt
Ochii mei nu vor uita
Câmpiile verzi
și ploaia caldă
- În visele mele caut... - Sarah !
Drumurile pe care nu le voi găsi în veci
N-aveam să-mi mai văd niciodată tatăl și sora.
Inițial, nu voisem să rămânem atâta timp în susul râului,
iar acum mai puteam pleca.
În toți anii cât am fost alături de tatăl tău, a fost un om bun, Sarah.
Dacă soldatul luptă multă vreme,
îi intră în sânge, nu mai știe pentru ce luptă.
Apoi vede ceva ce n-are
ca iubirea pe care i-o porți băiatului tău
și deodată găsește un motiv să lupte.
Trebuie să lupți pentru ce simți în inima ta, Sarah.
Bietul Doyle.
În inima mea nu era loc decât pentru Boy.
Pierdut. Băiatul meu era pierdut de mine.
Pierdută eram și eu. Nu știam unde l-au dus.
L-am căutat șapte ani la rând.
Bunicul său, Rangi, era singurul tatuator din zonă.
Mă gândeam, dacă aș putea găsi oameni pe care i-a tatuat recent,
l-aș găsi și pe bătrân.
Iar dacă îl găseam pe el,
mi-aș fi găsit băiatul.
Am umblat. Am căutat.
Mereu, îl vedeam pe băiatul meu.
Și de fiecare dată, nu era el.
Soldații, din care cei mai mulți în cunoscuseră pe tata,
nu erau acolo decât ca să-i alunge pe băștinași.
Domnule maior.
- Cer permisiunea să ne retragem. - Nu.
Rușine ție ! Trădătorule !
- Dle maior. - Nu este tribul tău, Wiremu.
- Misiunea noastră este să-i alungăm. - Nu suntem în război cu ei, dle maior.
Lasă totul pradă focului, Wiremu.
- Vom plăti amarnic pentru asta. - Îndeplinește-ți ordinul.
Curăță tot satul.
Vom plăti pentru asta.
Scuzați-mă. Un moment.
Nebuno !
Poporul nostru sângerează
de pe urma jafurilor voastre !
Unde-i Rangi ?
Unde ?
Tatuajul e făcut de mâna lui.
Rangi !
Rangi ! Rangi !
Unde este băiatul meu ?
Tatăl tău a încălcat datina noastră străbună...
Unde-i băiatul meu ?!
... tăindu-și drum prin câmpul de bătălie al strămoșilor noștri.
Cel însemnat pe față cu semnul meu mă va răzbuna și va dezlănțui râuri de sânge.
Și așa avea să fie.
Din toate gloanțele ce au zburat în ziua aceea,
cel al maiorului Baine a aprins flacăra războiului.
- Lasă-l, Wiremu. - Baine !
Vino, Sarah. Aici nu-i locul potrivit pentru o femeie.
Nu e vina ta, Wiremu.
A început războiul. Căpetenia Te Kai Po a adus teroarea asupra noastră a tuturor.
Garnizoana de la frontieră, singura mea casă, era prima în calea sa.
Grăbește-te, Sarah ! Lasă medicamentele !
Mergi înaintea mea. Să plecăm.
Garnizoana este decimată.
Avanpostul superior este copleșit. Ai grijă, Sarah ! Mișcă-te !
Mișcă-te !
Nu te opri, Sarah ! Fugi !
Urcă, repede ! Prinde-mă de mână, domnișoară !
Ține capul jos ! Cu grijă !
Era însuși Te Kai Po, căpetenia inamică.
De ce mă căuta cu privirea ?
Haideți, băieți ! Curaj !
Regina Râului
Așteptam de atâția ani să văd tatuajul acela.
Și eram împinsă în direcția contrară.
Cartierul general al garnizoanei, Castlecliff
Te Kai Po a atacat în zori. A nimicit garnizoana, dle maior.
Ar trebui să lovim acum.
Înainte să se răspândească vestea și Te Kai Po să-și regrupeze forțele, da.
Domnule maior.
Va ataca din nou.
Doyle.
Urâtă treabă, sus pe râu.
- Se poate spune și așa, domnule. - Se poate spune.
Fata a moștenit talentul tatălui ?
Da, domnule.
Poți pleca.
Domnule...
Sarah O'Brien.
Când Sarah era mică, am luptat alături de tatăl ei.
Mâinile femeii sunt mai folositoare decât ale bărbatului.
Iar în cazul tău, știu să taie și să coase delicat.
Mâini de chirurg.
Îl cunoșteai pe bătrân ?
Poftim ?
Îți mai folosești mâinile, Sarah ?
Unii spun că am ajuns asemenea tatălui meu.
Bine. Dacă-i așa, rămâi aici. Îl vei ajuta pe chirurgul nostru.
Și pentru siguranța ta, vei rămâne permanent între zidurile garnizoanei.
Te Kai Po...
războinicul care înfruntă spiritele rele ale nopții.
V-am spus că vom plăti.
Așa-i, Wiremu, mi-ai spus.
Să nu te încrezi niciodată într-un maori...
Pentru că mai devreme sau mai târziu, își va cere pământul înapoi.
- Eu și maiorul avem probleme vechi. - Și el, călăuza ?
- Wiremu ? - Da.
E un maori care seamănă cu noi, irlandezii, dacă mă înțelegi.
Nu. De ce ?
Sunt irlandez și lupt pentru nenorociții de englezi.
Acum câțiva ani lupta împotriva noastră, alături de ai lui.
Dar se pare că și-a înțeles greșeala și a coborât în josul râului.
E cel mai bun țintaș din garnizoană. Unde pune ochiul, acolo trimite glonțul.
Cortul tău e acolo.
- Vrei să te conduc ? - Nu, mă descurc singură.
Bine. Du-te și instalează-te. Am să trimit oamenii să-și aducă lucrurile.
Noapte bună.
Deși îl văzusem pe Wiremu cu Old Rangi,
unde altundeva mai întâlnisem ochii lui ?
El spune: Polly, pe tine te iubesc
Departe de tine, mă-ntristez
Dar părinții tăi sunt bogați
Și nu mă au la inimă...
Am nevoie de ajutorul tău.
Îl cunoșteai pe Old Rangi ?
A fost tatăl meu.
Știi unde este băiatul meu ?
Dacă mă ajuți, te duc la el. Căpetenia noastră, Te Kai Po, e pe moarte.
El crede că-l poți ajuta.
Căpetenia rebelă, Te Kai Po ? Ce a pățit ?
- Are boala europenilor. - Ai să mă duci la băiatul meu ?
Dacă plecăm acum.
Sarah.
Mulțumesc.
Unde mă duci ?
Pentru unde mergeam noi, nu existau hărți.
Interiorul țării.
Nu știu pe nimeni să se fi întors după ce urcase atât de mult în susul râului.
Cât mai este până ajungem ?
Treceam în tabăra inamicului să-l ajut pe omul care-mi arsese casa.
De ce trebuia să-l ajut ?
Când îmi văd băiatul ?
Ai răbdare.
Wiremu.
N-ai să cobori înapoi pe râu, nu-i așa ? Ai să rămâi aici.
Maiorul Baine mi-a ucis tatăl.
M-am săturat să mint. Simt nevoia să mă întorc acasă.
Coloniștii cuceresc râul.
Vor veni din ce în ce mai mulți.
Sunt copiii mei.
Dacă ești fratele lui Tommy Boy,
de ce... de ce nu-mi amintesc de tine ?
Mă păzești în fiecare noapte ?
Da.
De ce ?
Trebuie să avem grijă de tine. Ești importantă.
- Așa spun ei. - Cine ?
Tatăl meu, Wiremu. Toată lumea. Toți spun că ai să-l ajuți pe Te Kai Po.
Tata vorbește mereu despre tine.
Tăceți, amândoi ! Timoti !
Bine.
Bravo.
- Mai avem mult de mers ? - Mai avem.
Când ajungem, sper să-mi găsesc fiul.
- Fiul tău ? - Da.
Este metis.
Se numește Boy.
Ce-ai face dacă l-ai găsi ?
- L-aș lua cu mine. - Unde ?
Nu știu. Cu mine.
În josul râului.
În josul râului ? Dar te-ai gândit că poate nu vrea să meargă acolo ?
Nu te miră, așa-i ?
Dar unde mergem noi, multora nu le plac pakecha.
Celor mai mulți.
Luna trecută a venit la noi un dezertor alb.
Când au început problemele, l-am ucis.
Iar de căpetenia moare înainte să ajungem,
n-ai să-ți dorești să fii acolo.
Ce ai făcut după ce l-au răpit ?
Nu știam dacă e mort sau mai trăiește. Lumea se năruise peste mine.
M-am îmbolnăvit de grijă.
Nimeni nu mă putea ajuta să-l găsesc.
Pe băiatul meu.
Îl cauți și acum ?
În ziua când mi l-au luat,
căzuse și se tăiase urât la genunchiul drept.
A trebuit să-l cos.
Și știi ceva ?
A fost curajos. N-a scos un scâncet.
L-am iubit foarte mult.
Băiatul acela este fiul tău ?
A fost băiatul fratelui meu.
Acum este fiul meu, fiindcă tatăl lui a murit demult.
Asta nu-l face fiul tău.
Mi l-ai luat.
Îl vreau înapoi.
Am vrut să-l apăr pe tatăl meu.
Ai zăbovit mult...
Lumea spiritelor îl cheamă.
Stai aproape de mine.
Vino, Sarah.
Voia doar să-și vadă fiul.
Căpetenia rebelă. Era prima căpetenie cu fața tatuată, la vârsta lui. Ultima.
Plecați, toți.
Bine ai venit, femeie-vraci.
Eu rămân !
E prea fierbinte.
Văzusem mulți bolnavi de gripă. Puțini supraviețuiseră. Iar dacă el ar fi murit...
Trebuie să-l cufundăm în râu.
Trebuie să-i coborâm temperatura.
Wiremu.
Mă bucur că te-ai întors.
M-am schimbat. Ai să vezi.
Acum știu asta.
Te-ai întors.
Îți mulțumesc, Wiremu.
Bine.
Sânge... Strămoșii mei...
A trecut în lumea strămoșilor noștri.
Crede că apa e sânge.
N-o ascultați.
El mi-a cerut s-o aduc.
Boala asta nu este maori.
Dacă moare, va fi vina voastră.
Încă o dată.
Trebuie să-i coborâm temperatura.
E bine.
E bine. Vino.
Un râu de sânge !
Delirează.
E bine. Să-l ducem înapoi.
Aduceți păturile.
Bea.
Și tu ai visat ?
Povestește-mi.
Am văzut femei.
Râdeau.
Apoi, am văzut râul.
Sânge.
În apă era sânge.
Te-ai trezit !
Da. Ea m-a vindecat.
Vraciul tău m-a vindecat.
Sarah.
Băiatul meu...
Băiatul meu !
Vă mulțumesc că mi-ați dat băiatul înapoi !
Dumnezeule !
Știu să tatuez. Spiritele m-au binecuvântat. Sunt priceput, ai să vezi.
Îți place ?
Îți plac tatuajele ?
Nu. Tatuajele te însemnează pe viață.
Tatuajele arată cine ești.
Arată unde e locul tău.
Mai trebuie timp.
Tommy era la fel ca Boy.
Și el ?
Ce s-a întâmplat cu mama lui ?
E cu alt bărbat.
Nu-i place uniforma mea.
- Dar tu ? - Eu ? Nu.
Nu de la... Tommy...
Tocmai de atunci ?
Dar tu ? De unde ai cicatricile ?
Asta ?
De la o baionetă.
Altă baionetă.
Asta, nu știu.
Dar cea de pe mână ?
De la... un glonț englezesc.
Am avut noroc. Era să pierd degetul.
Nu e ușor să trăiești fără el.
L-am frecat cu frunze de kawakawa.
Kawakawa ?
M-am vindecat singur.
Căpetenia s-a făcut bine, cred că te vor lăsa să pleci.
Știi când ?
Vrei să pleci ?
Te întorci cu mine ?
- Unde ? - Acasă.
- În jos, pe râu. - Sunt deja acasă.
Mă duc să aduc încă o pătură pentru regină.
Timoti ? Ești slab.
Îmi găsisem aici o nouă casă ?
Aici era casa lui ?
Chem spiritele străbune ale râului. Treziți-vă !
Visul nostru...
Prin femeie trebuie să înfrunt moartea.
Îți voi fi veșnic recunoscător.
Din această zi, vei fi regină în inima mea.
Queenie,
regina trimisă să mă vindece.
Datorită ție trăiesc astăzi.
"Îți dau o povață. Oprește-te din drumul tău."
"Oprește-ți călătoria cea fără de odihnă,
pentru că vei sfârși hrană pentru păsările cerului, fiarele pământului sau noi."
"Pentru că am mâncat carne de european."
"L-am fiert în oală. Femeile și copiii au mâncat cu mine."
"Am început să mănânc carne de om."
"Gâtlejul meu cere mereu carne de om."
"Nu voi muri. Nu voi muri."
"Când moartea însăși va fi moartă, eu voi trăi."
Asta le va crește temperatura, nu ?
Prea bine.
Tu vei fi răspunsul meu.
- Trebuie să plecăm de aici. - Se apropie lupta. Nu putem.
- Dar nu e războiul nostru ! - Nu este războiul nostru ?!
Ai sângele meu. Ești irlandez, Boy !
- Am venit până aici să te găsesc. - Nu !
Să te iau acasă.
Ai venit fiindcă ți-a cerut Wiremu, iar voi doi sunteți....
Asta cauți. Apoi m-ai văzut și ți-a părut bine.
Dar voiai să fiu la fel ca atunci când m-ai părăsit.
Nu te-am părăsit.
- Nu-ți amintești ? Rangi te-a răpit. - Ai fi putut să mă găsești.
- Te-a dus departe de mine. - Te-am așteptat în fiecare noapte !
Toți acești ani, Rangi m-a crescut.
Am fost ucenicul lui. În curând, îmi voi tatua fața.
- Ba nu. - De ce nu ?
Pentru că vei fi obligat să rămâi aici toată viața.
- Mi-e bine aici. - Nu-i adevărat.
Aș lupta pentru asta.
Aș muri pentru asta.
- Ai muri ? - Urmărește-mă în luptă. Este aproape.
Privește-mă în luptă.
- Toată garnizoana vine încoace. - Ca muștele la miere. Când au plecat ?
Acum șase zile.
Sunt foarte aproape. Mai au cel mult o zi.
Încearcă să ne sperie, dar suntem pregătiți.
Ce făcusem ?
Vindecasem căpetenia care avea să-i ucidă pe ai mei.
Aici trebuie să fie intrarea.
Aici sunt palisadele noastre.
Șanțurile noastre.
Grosul armatei lor va veni pe aici.
Îi vor trimite pe kupapa să ne închidă flancurile.
Timoti, salvează-te pe apă.